|
Üdvözöljük a Filmvilág honlapján!
Friss számunkból 2024/07 |
MAGYAR PANTHEON
Gelencsér Gábor: Film és Világ. Schubert Gusztáv 1955-2024
Szekfü András: Makai, az én vagyok. Életút-interjú András Ferenccel – 2. rész
MAGYAR MŰHELY
Gelencsér Gábor: Elveszett illúzió. Gazdag Gyula filmjei – 2. rész
Gerencsér Péter: Dekonstruált emlékezet. Nagy Anikó Mária – Lukácsy György: 1968 – Egy szerelem rekonstrukciója
Vajda Judit: Budapesttől Madridig, egyhuzamban. Mándi Ferenc: 2550
COPPOLA
Kiss Dalma: A gép forog, az alkotó pihen. Francis Ford Coppola
Varró Attila: Sekély vízben. Park Chan-wook – Don McKellar: A szimpatizáns
Greff András: Kapitalipszis most. Sam Wasson: Út a Paradicsomba – A Francis Ford Coppola sztori
SCI-FI SOROZATOK
Borbíró András: Héjanász a homokon. A Mad Max-széria
Andorka György: Isteni invázió. D.B. Weiss – Rose Cartwright – David Benioff: A 3-test-probléma
Kovács Patrik: A Kánaán küszöbén. Geneva Robertson-Dworet – Graham Wagner: Fallout
Fekete Tamás: Élő bolygó. Joseph Bennett-Charles Huettner: Scavengers Reign
KÉPREGÉNYLEGENDÁK
Koós István: Az apokalipszis képregénye. Thierry Terrasson: Yiu
A MŰFAJ MESTEREI
Varga Zoltán: A kaleidoszkóp-szemű rendező. Roger Corman – 1926-2024
KÖNYV
Kránicz Bence: Akitől az ördög rendelt filmet. Daniel Kehlmann: Mozgókép
FESZTIVÁL
Pauló-Varga Ákos: Szerepjátszók. Cannes 2024
Rudas Dóra: Meséljek még! Friss Hús rövidfilmfesztivál
KRITIKA
Buzsik Krisztina: Vérvörös köd. Rose Glass: Kivérző szerelem
Huber Zoltán: Toxikus fluiditás. Ira Sachs: Passages
Gyöngyösi Lilla: Westernhős kerestetik. Kevin Costner: Horizont – 1 rész
FILMIO
MOZI
STREAMLINE MOZI
PAPÍRMOZI
Egy szám ára csak 680 Ft!
Előfizetéssel csak 600 Ft!
|
![](site_images/friss.jpg) |
Cikkajánló |
Bérczes László: Retusálás nélkül (1996/01)
Te is így végzed! – mennydörögte felém méteres távolságból Zala Márk, miközben semmibe nézve támasztotta a szolnoki színészklub pultját. Felém, de nem éppen nekem címezte ő ezt, nem is ismert (fel) engem. Én sem ismertem fel őt korábban, amikor hosszú idő után újra színpadon láttam. Őt, a Zolnay-filmek egyik állandó hősét, azt a filmekben még főiskolás, simaképű, tétova kamaszt. Megváltozott, megdolgozta őt a roncsoló, önpusztító idő. („Nagyon megváltozott” – mondja Platonovnak döbbenten Szofja – igazi Csehov-hőssé érett végül Zala Márk, de Csehovot, azt hiszem soha nem játszott. Nem is igen tehette, e mennydörgő mondat után pár nappal holtan találták a színészházban.) Csak úgy kiáltott egyet, ivott valamit, persze, aztán állt még ott egy darabig. Hát igen, így vagy úgy végezzük, végeredményében ugyanígy. Életünk és halálunk képlete lényegileg azonos. A kicsi különbségek, az árnyalatok az idő/tér megfelelő távolságából szemlélődő megfigyelő szempontjából elhanyagolhatóak. Így aztán a megfigyelt személy akár elhanyagolható. Most például nem is Zala Márkról lenne szó. Az ő élete–halála apropó, amikor más halt meg, egy másik ember: Zolnay Pál.... [tovább...]
|
|
![](style_kek/jobb_1.jpg) |